PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
O 11 MĚSÍCŮ DŘÍV
Dám vám poslední šanci.
Zabila jste Angelicu?
Ne, já to nebyla.
Máte nějaký skutečný důvod, proč tu pořád jsme?
Báječné.
ORRICOVÁ. OVĚŘENO. VIDĚLA JE V PARKU.
Uletělo ti letadlo a my ostatní přišli o čas.
Zavolej kolegy, ANdreoli.
Jasně.
- Co se děje? - Paní Monacová, obdrželi jsme informace,
kvůli kterým vás musíme preventivně zadržet jako podezřelou z vraždy.
- Cože? - Proč?
Okamžitě budete převezena do vazby.
- Ale co se stalo? Jaké informace? - Svědek.
Lindo, neboj se!
Upřímně doufám, že se znovu nemýlíte.
PROCES
Nemáš hlad?
Měla bys něco sníst. Za dvě hodiny budeš u soudu.
Bude to lepší s prázdným žaludkem než s nevolností.
Co se děje? Pořád váháš se Zaiou?
Nevím, jestli mu můžu věřit.
Řekl mi pravdu.
Zaia mi řekl pravdu. Cítila jsem to při výslechu.
Musíš věřit sama sobě.
Co se mě týče, jsi jedna z nejlepších prokurátorek, co znám.
- Je to nechutný, co? - Ne, je to... Jo, je to nechutný.
Ale ty misky jsou nádherné.
DVACÁTÉHO PÁTÉHO ÚNORA DESÁTÉ SLYŠENÍ
Dobré ráno.
Máte nového svědka. Rozhodla jste se požádat o jeho přijetí.
Jak to víte?
Samozřejmě, máte svoje zdroje.
- Tak co chcete dělat? - Uvidíte.
- Znám pravdu, Eleno. Linda je nevinná. - Skutečně?
Svědkyně měla říct, kdo zabil Angelicu, ale nechali ji zmizet.
Pak mi povězte vy, kdo to udělal.
- Stejně mi to neuvěříte. - Přesně tak.
Eleno...
Myslím tím, že znám celou pravdu.
GENOVÝ IDENTIFIKAČNÍ TEST
DCERA: ANGELICA PETRONIOVÁ MATKA: ELENA GUERROVÁ
Radši Zaiu nepředvolávejte.
To s tímhle chcete vyhrát proces?
Vážně si chcete zničit kariéru odsouzením nevinné?
Chce obhajoba pokračovat a předvolat dalšího svědka?
- Ano, ctihodnosti, dobré ráno. - Vaše ctihodnosti.
Vše v pořádku, prokurátorko?
Ano.
Chtěla bych požádat o přijetí dalšího svědka.
Prosím, pojďte blíž. Vy taky, doktore Barone.
Zde je přepis mého výslechu Ivana Zaii,
který tu noc na vlastní oči viděl v palácových zahradách Angelicu a Lindu.
Byl to Angeličin dealer. Už jsem ověřila jeho alibi.
Minutu poté, co Angelica odešla, odjel na skútru.
Vaše ctihodnosti, také pro vás mám jisté dokumenty.
Prokurátorko, víte, co držím v ruce?
Je to pravda?
Ano.
Slyšení se odročuje a odkládá na pozdější datum.
Obžalovaná může opustit soudní síň. Přerušte živé rádiové vysílání, tajemníku.
Soudcové, poroto, počkejte na mě prosím v jednací místnosti.
Musím mluvit s prokurátorkou Guerrovou o samotě.
- Díky, že jste všechny poslal... - Tušíte vůbec, jak je tohle závažné?
Nemohla jsem to vzdát. Bylo to nečekané. Plnila jsem svou povinnost.
Udělala jste pravý opak. Porušila jste zákon.
Zneuctila jste mě a justici.
Připustíte Zaiu?
Už nemáte sebemenší právo o tomto procesu cokoli vědět.
S okamžitou platnosti jste zbavena funkce. Až to zjistí tisk, bude to katastrofa.
Připravte se na nejhorší.
- Nechtěla to vůči vám být neúcta. - Sbohem, prokurátorka Guerrová.
PRÁVO PLATÍ PRO VŠECHNY STEJNĚ
Eleno! Zavolejte záchranku!
Jedeme do nemocnice.
Běžte pryč.
Ale proč jsi to udělala? Proč jsi nic neřekla?
Bylo to tak absurdní.
Našla jsem ji před sebou jako...
Jak jsem ti to mohla říct?
Měla jsi přestat dřív.
Byla to až moc velká bolest.
Ráda jsem s tebou pracovala.
Líbilo se mi to.
Teď se musíš chránit. Na chvíli odjeď pryč.
- Kým mě nahradíš? - Caputem. Mělo to tak být od začátku.
Fabrizio, tohle je Stefano.
- Otec. - Ahoj.
Dobré ráno. Nechám vás dva o samotě.
- Čau. - Je mi to líto.
To i mně.
- Sbohem. - Sbohem.
- Jak se cítíš? - Líp, děkuju.
- Ta je pro mě? - Ano. Ukradl jsem ji venku.
- Fakt? - Udělalas dobře, žes mi zavolala.
Co teď?
Teď se odsud musím dostat. A ty mi pomůžeš.
Samozřejmě.
Chceš, abych šel s tebou?
Tohle musím udělat sama.
- Dobře. Počkám tady na tebe. - Ano.
Prokurátorko.
- Dobrý den. Snad vás neruším. - Ne, vůbec. Prosím, pojďte dál.
Maurizio, je tu prokurátorka Guerrrová.
Prosím, pojďte dál.
- Nějaký problém? - Ano.
Už nemůžu být součástí procesu.
Proč?
Jsem Angeličina biologická matka.
Cože?
- Děláte si z nás srandu? - Ne, jen jsem to chtěla napravit.
Proč jste nám to neřekla?
Co bude teď?
Proces bude pokračovat. Nahradí mě můj kolega, jiný prokurátor.
Chtěla jsem, abyste to věděli ode mě. Omlouvám se.
- Mě vaše omluva nezajímá, rozumíte? - Přišla jsem vám říct pravdu.
Pro vás ani pro sebe už nic neudělám.
Byla to naše dcera.
Paolo, jdeme dovnitř.
Paolo!
Proč?
Myslela jsem, že můžu udělat něco správného. Mýlila jsem se.
Víte, že jste jí podobná?
Vždycky jsem to cítila.
Nevěděla jsem proč.
Po narození skutečně vypadala jako anděl.
- Zůstaneš tady? - To je ta stejná loďka?
Ano, je.
Opravil jsi ji.
Ještě to chce pár úprav, ale...
- Projedeš se v ní, až bude připravená? - Jedině, když bude na pevnině.
Uvidíme.
Brzy začne živé vysílání. Půjdeme?
Přichází soud.
Předsedá mu ctihodný Umberto Ventura.
Tímto připouštím Ivana Zaiu jako dodatečného svědka...
- Přijal ho! - ...obžaloby.
- Koho? Zaiu? - Ano.
Obžaloba předvolává Ivana Zaiu.
DRUHÉHO BŘEZNA JEDENÁCTÉ SLYŠENÍ
- Dobré ráno, pane Zaio. - Dobré ráno.
Pane Zaio...
Co se to děje?
Pane Zaio, potvrzujete, že jste byl v noci třetího března minulého roku
poblíž místa činu, těsně před Palazzo Te?
- Potvrzuji. - Proč jste tam byl?
Abych prodal drogy.
Pak mi Angelica zavolala, abych odjel. To jsem udělal.
Avšak při výslechu s mou kolegyní jste tvrdil, že jste viděl něco
před svým odjezdem.
- Při odjezdu jsem viděl Angelicu. - S kým?
- S jednou ženou. - Byla to Linda Monacová?
- Ne, takhle se neptej. - Proč?
Byl jsem daleko. Neviděl jsem dobře, vypadala jako ona.
- Fakt vypadala jako ona. - Dobře. Díky, žádné další otázky.
- Ptej se dál! No tak, naprav to! - Doktore Barone, svědek je váš.
Právě jste nám řekl, že tu noc jste tam byl prodávat drogy.
Chce ho zdiskreditovat, ať namítá.
Prodáváte drogy už dlouho?
- Pár let. - Už jste za to byl dvakrát souzen.
Vaše ctihodnosti, připomínám, že pan Zaia je tu jako svědek, je souzen jinde.
- Doktore, k věci. - Jistě. Jak jsem říkal...
Nepochybuji, že tu noc jste Angelicu s někým viděl.
Ne „s někým“, ale se ženou.
Nerozumím tomu, jak můžete tvrdit, že tím někým byla obžalovaná.
- Na blízko bych to věděl jasně. - Jistě to tedy nevíte.
- Jsem opatrný. - Opatrný dealer...
- Chcete mě urazit? - Ne, je to dealer.
Tvrdí, že je opatrný. Takže je opatrný dealer.
Zničí ho, a Caputo nic neudělá.
- Vypadala jako Linda Monacová. - „Vypadala.“ „Byl jsem daleko.“
- Ježíši! Proč mu něco neřekneš? - Nevím, co relevantního zde můžete říct.
Ctihodnosti, četl jsem přepis. Chápu, proč jste Zaiu připustil,
ale myslím, že právě vidíme irelevanci jeho svědectví.
Právě naopak. Pan Zaia mluvil o pravděpodobnostech.
- Teď jsem na řadě já, nevyrušujte. - Nevyrušujte, prokurátore.
Začíná ho to nudit.
Vlastně už nemám dalších otázek. Díky, Zaio.
Soudci, prosím...
Eleno?
- Vše v pořádku? - Ano!
Dobré ráno vám všem.
Jsem ráda, že vám konečně mohu sdělit svou verzi,
- která ani v nejmenším neodpovídá... - Neříkej jsem ráda. Jdi rovnou k věci.
Konečně vám mohu sdělit svou verzi, která ani v nejmenším neodpovídá
tomu, co tvrdila obžaloba.
Třetího března jsem nenásledovala Angelicu.
- Zkus menší pauzy. - Co tím myslíš?
Aby to neznělo perfektně. Jako že si na to vybavuješ.
„Večer třetího března jsem na té party byla.
Nikdy jsem neodešla, natožpak abych následovala Angelicu Petroniovou.“
- Mluv víc nenuceně. - Mám mluvit jako retard, jo?
Nesmí si myslet, že to máš nastudované.
Tak mě to neuč.
Tak dobře. Dáme si pauzu.
- Dáš si trochu vody? - Ne.
Už víš, jak to zakončíš?
- Ještě nevím. - Nevíš, nebo to nechceš vědět?
Je to těžké. Nevíme, jestli to skutečně byl...
Zachráníš se jedině, když obviníš svého otce.
Taková je pravda.
Do prdele, sice jsem se Zaii zbavil, ale soudci nezapomenou na vše, co řekl.
Je to na tobě. Řekni, že víš že tvůj otec poslal Lorenziho, aby ji zabil.
Vysvětli, proč...
a řekni, žes neměla odvahu o tom mluvit. Nechtěla jsi tomu věřit, je to tvůj otec.
- Ale já tomu nemůžu uvěřit. - Bude lepší, když uděláš, jak říkám.
Pokud nechceš strávit 25 let ve vězení.
Probuď se, kurva!
Promiň.
Nedokážu akceptovat, že se kvůli němu nebudeš bránit.
Ale já ho mám ráda a on má rád mě.
To není pravda.
- Ahoj. - Kde jsi?
Potřebovala jsem čerstvý vzduch.
- Nemůžu zůstat doma. - Nechceš slyšet, co řekne Linda Monacová?
ŠESTÉHO BŘEZNA DVANÁCTÉ SLYŠENÍ
- Můžete pokračovat ve výslechu. - Díky, ctihodnosti.
Paní Monacová, povíte nám svou verzi příběhu?
Dobré ráno vám všem.
Promiňte.
Konečně vám mohu sdělit svou verzi,
která ani v nejmenším neodpovídá tomu, co tvrdila obžaloba.
Večer třetího března jsem...
Nikdy jsem neopustila party a nenásledovala Angelicu ven do zahrad.
Paní Monacová?
Madam?
Děje se něco?
Madam?
- Lhala jsem. - Co to děláš?
O jedné věci jsem lhala.
Byla jsem Angelicou posedlá.
Vzala mi vše, na čem mi záleželo.
Chtěla jsem tehdy, aby mi jí bylo líto,
vždyt to nebyla jen její chyba...
ale nedokázala jsem to.
- Vždy jsem ji nenáviděla. - Ctihodnosti, můžeme si dát pauzu?
- Pani Monacová působí velmi unaveně. - Paní Monacová, chcete pokračovat?
- Ano. - Dobře. Pokračujte.
Ten večer jsem mluvila s Angelicou na toaletách,
ale ven jsem ji nenásledovala.
Vyšla jsem z kabinky...
a byla tam.
Už jsem nemohla dál předstírat.
Musela jsem se jí postavit...
ale nemohla jsem nic říct...
Řekla mi totiž, že je těhotná.
Chtělo se mi umřít.
A když jste od Angelicy slyšela, že je těhotná, co jste udělala pak?
- Jak to jde? - Přiznala se, že s ní mluvila.
Prosím?
Nabídla jsem jí peníze, aby nás nechala být.
Vysmála se mi.
Jaké právo měla se ke mně tak chovat...
přimět mě cítit se tak zle?
A najednou mě to napadlo.
Co myslíte?
Že ji zabiju.
Neudělala jsem to.
- A pak? - Pak jsem jí řekla, že jí...
Že jí zničím život.
Že to dokážu.
Chtěla jsem, aby se cítila taky tak hrozně.
Ale otočila se...
a byla ta tam.
A já si připadala hloupě.
Pak jsem se vrátila ke kamarádkám...
a ona byla tam. Dívaly jsme se jedna na druhou,
- jak říkala prokurátorka Guerrová. - A ten hovor s vaším otcem po půlnoci?
Šla jsem si na bar pro drink. Postavila se do fronty a zavolala mu.
Jedenáct minut...
Jedenáct minut.
Co jste během těch 11 minut dělala? Jen jsem šla zavolat svému otci.
Potřebovala jsem ho slyšet...
Abych cítila lásku.
Promiňte.
Vím, že jsem to měla říct už dřív.
Ale neměla jsem na to sílu. Nedokážu to vysvětlit.
Možná to bylo kvůli prokurátorce Guerrové. Od začátku chtěla viníka.
Nejdřív ho hledala v manželovi, pak ve mně.
Jen chtěla někoho potrestat.
Pak jste mě všichni viděli jako nějaké monstrum.
Všichni jste si mysleli, že jsem pachatelkou.
Když jsem zjistila, že je Angeličina matka,
pochopila jsem, proč tak nenáviděla mě a mou rodinu.
Možná proto jsem měla dnes odvahu mluvit,
abych byla upřímná.
Nemám další otázky.
Doktore Barone, prosím.
Pani Monacová...
Lindo.
Dnes jsi nám dala lekci o opravdové upřímnosti. Riskovala jsi...
se všem tady naprosto odhalit. Jakožto žena, která si toho hodně vytrpěla
a která stále trpí. Ale především jsi riskovala...
přiznáním pravdy. Možná jsi nenáviděla, vyhrožovala...
ale vražedkyně nejsi.
Pověz mi, když jsi až do odchodu z party neopustila Palazzo Te,
jak si vysvětluješ ten nedopalek s DNA, co byl nalezen u nádrží?
Nedokážu si to vysvětlit. Ledaže...
Ledaže ho tam někdo úmyslně dal.
A jelikož jsi tu vraždu nespáchala,
celé tyto dlouhé měsíce musíš přemýšlet nad tím, kdo je skutečný viník.
Jistě.
- Napadá tě někdo? - Doktore, jestli to chápu.
Snažíte se, aby nám obžalovaná dala nějaké jméno?
- Jen jsem jí položil otázku. - Fajn. Tak odpovězte.
Jak to můžu vědět?
Jsi si jistá?
Jsem.
Nemám tušení.
Promiň.
Můžu s tebou zítra jít do veslařského klubu. Co myslíš?
- Tak jo. - Třeba mě to trochu rozptýlí.
DILEMA PROKURÁTORKY: MATKA OBĚTI
- Ahoj. - Necítím se dobře.
- A jak se cítíš? - Nevím.
To bude jen stres. Pojď ke mně.
- Smrdíš. - Já vím, lásko. Sklolaminát.
Eleno?
Pojď si na chvíli sednout.
- Nechceš trochu vody? - Ne.
Prosím?
Dobře. Tak zatím. Ahoj.
- Co se stalo? - Musím do kanclu, to byl Caputo.
Nemůže v mojí kanceláři najít nějaké materiální důkazy, musím mu je předat.
Sakra! Nechci se tam vracet.
Můžu jet s tebou.
Ne, pojedu sama.
- Kam tě přestěhovali? - Především do baru.
Jak jinak, dali mi malinkatou díru v přízemí. Tam pracovat nechci.
- Kancl ještě nikomu nepředali? - Ne.
- Tohle je smutný. - Jo.
To nemůže být Caputo organizovanější?
Už teď jsem unavenej.
Tady mám hotovo.
A co tohle?
- Co to je? - Taky je to k Angeličině případu.
- Ale je to zapečetěné. - Tak zapečetěné.
To jsme celý proces byli bez krabice plné důkazů?
Ne, jen... Dal jsem ji tamhle dolů a asi jsem na ni musel zapomenout...
Podívám se.
To jsou osobní věci Lindy Monacové. Ty už teď přece nejsou zapotřebí.
Cože?
Je to účtenka z baru v Palazzo Te. Tři drinky. Podívej se na ten čas.
- Za minutu půlnoc. - Přesně uprostřed těch 11 minut.
Byla tam.
Byla uvnitř, jak vždy tvrdila.
- Kurva. - Eleno...
To se mi snad zdá.
Celou dobu tu leží její alibi! Andreoli, cos to kurva udělal?
Eleno, poslouchej!
S Lindou jsi měla pravdu. Je vinná.
Soudci to právě rozhodují. Nech to na nich.
Víš, co s tím teď uděláme?
Dáme to sem.
Zase to zapečetíme, jako bychom to nikdy nenašli.
Nikdo to nikdy nenajde.
- Vím, že je neobvyklé, že tady jsem. - Tím bych si nebyl jistý. Jde o vás.
- Tady. - Co je to?
Důkaz, že je Linda Monacová nevinná.
Čas na účtence ukazuje, že byla na baru v Palazzo Te
během doby, kdy jsem si myslela, že v zahradách vraždí Angelicu.
- Proč to nebylo předloženo? - Naše pochybení.
Přísahám, našla jsem to teď.
Mohla jsem dělat, že ne, ale...
To nemůžu.
Chcete, abych se choval jako vy.
- Prosím? - Tady lékařská laboratoř. Paní Guerrová?
- Ano. - Slyšeli jsme váš vzkaz na záznamníku.
- Volala jste kvůli krevním testům. - Ano, povídejte.
Už máme výsledky. Jestli chcete, můžu vám to hned povědět.
- Dobře. Ale děje se něco? - Ne, nemusíte se ničeho obávat.
- Avšak podle testů jste těhotná. - Pros...
Madam, jste tam ještě?
Překlad titulků: Jakub Doležal